Elämme ihmeellisiä aikoja.
Ajatelkaa, että nykyään tehdään sydänleikkauksia kauko―ohjauksella.
Lampaita kloonataan.
Ihmisen perimä on selvitetty.
Internetissä on saatavilla kaikki tieto maailman joka kolkasta.
Kansainvälisiin kokouksiin voi osallistua etänä, ―
ja Gaddafin kukistumista saattoi seurata Twitterissä.
Kolmella klikkauksella pääsee Obaman isoäidin kotikylään.
Kas tässä, jos jotakuta kiinnostaa.
Päiväunet voi ottaa 300 kilometrin tuntivauhdissa.
Siihen on aikaa, ―
sillä elinajanodote pitenee vuosittain kolmella kuukaudella.
On kuitenkin yksi asia, missä ei tapahdu edistystä.
Kokemus on tuskallinen, kun se sattuu omalle kohdalle.
Eron hetki on tullut.
Se tekee kipeää ja suututtaa. Kaikki tuntuu niin turhalta.
Ero tuli yllättäen ja ennen aikojaan.
Tämä on totuuden hetki. On aika kysyä kiertelemättä:
"Televisio, miksi jätät minut? Onko tämä suunniteltu juttu?"
"Miksen saa katsoa tutkivaa journalismia?"
Jos laite on suunniteltu niin, että se kestää vain pari vuotta, ―
puhutaan ilmiöstä nimeltä suunniteltu vanheneminen.
Esitämme yksinkertaisen kysymyksen.
Onko pesukoneessa, mikroaaltouunissa, jääkaapissa, ―
pölynimurissa, kahvinkeittimessä tai puhelimessa osa, joka pettää?
Kymmenen vuoden kuluttua harmonia vallitsee kaikkialla.
EHKÄ
Onko valmistaja tietoisesti valinnut heikkoja osia, ―
jotta laitteen käyttöikä jäisi lyhyeksi?
Kysymys saa valmistajat raivoihinsa.
Moiset väitteet ovat tarua, taas uusi versio salaliittoteoriasta.
Yritimme ottaa selvää, onko suunniteltu vanheneminen totta ―
vai onko se vain kulutuskielteisten ekofasistien vouhotusta.
Nykyään laitteet valmistetaan niin, ―
ettei niitä ei ole tarkoitus korjata vaan korvata.
Tavoitteeseen pyritään niin sanotun suunnitellun vanhenemisen avulla.
Hyödykkeen arvoa korostetaan myynnin edistämiseksi.
Kun tuote on ostettu, ―
siitä pyritään tekemään tavalla tai toisella vanhanaikainen.
Talouden toimijat haluavat myydä mahdollisimman paljon ―
mahdollisimman suurella voitolla.
Markkinat ovat kuitenkin ylikyllästetyt ―
kaikilla mahdollisilla hyödykkeillä.
Jos tavarat tehtäisiin kestämään, ―
systeemi ei mitenkään voisi toimia.
Meidän on lakattava heittämästä tavaroita roskiin.
Valmistajien on tehtävä tuotteita, joiden käyttöikä on pitempi.
Ei siinä sen kummempaa. Hinta saa olla korkeampi.
On mahdotonta tutkia kaikkia sähkölaitteita ja kodinkoneita.
Valitsimme muutamia, ja pian meillä olikin kädet täynnä.
Kävi ilmi, että suunniteltu vanheneminen ―
on muutakin kuin komponentti, joka menee rikki.
Ilmiselvää on kuitenkin, ―
että teollisuus käyttää hyväkseen kansalaisten kulutushysteriaa ―
ja tarvetta ostaa aina vain lisää.
Otetaan esimerkiksi kuvaputkitelevisio.
Kun digitaaliset lähetykset alkoivat, kuvaputkitelevisiot joutivat roskiin.
Ne olivat liian vanhoja ja paksuja.
Olohuoneisiin hankittiin upouusia taulutelevisioita.
Olihan niissä parempi kuva ja ääni sekä trendikkäämpi muotoilu.
Ranskassa televisioiden myynti kaksinkertaistui ―
taulutelevisioiden tultua markkinoille 2000―luvun alussa.
Vanhat telkkarit tosin toimivat hyvin ja kestivät kauemmin kuin nykyiset.
Ranskalaisen kuluttajalehden tutkimuksen mukaan ―
nestekide― ja plasmanäytöt, toisin sanoen taulutelevisiot, ―
vanhenevat nopeammin kuin kuvaputkitelevisiot.
Valoteho heikkenee kahdessa vuodessa 40 prosenttiin.
Myös värit huononevat.
Miksei huipputekninen laite ole kestävämpi kuin vanha telkku?
Tämän pariisilaisen firman kaltaiset verstaat ovat nykyään harvassa.
Laatikot pursuavat monenkirjavaa komponenttia:
diodeja, vastuksia ja kondensaattoreita, ―
taulutelevisioiden elintärkeitä elimiä.
Pahalta näyttää.
Kolvin varressa kaksi Pelle Pelotonta, ―
Alex Allal―Rimbaud ja François Biechy.
Asiakas tuo televisionsa piirilevyn korjattavaksi.
Minkä merkkinen televisio? ― Samsung.
Vika johtuu kondensaattoreista.
Se on kuin autonrengas. Kun se on puhki, on liian myöhäistä.
Pian tiskille tuodaan toinen piirilevy.
Mikä se on? ― Television piirilevy.
Millainen televisio? ― Plasma― tai nestekidenäyttö.
Tämäkin on Samsung.
Taas Samsung. Alexia alkaa jo kyllästyttää.
Mistä kiikastaa? ― Oli ylijännitepiikki.
Parin kuukauden kuluttua kondensaattori ilmeisesti petti.
Kondensaattori!
Syyllinen on tämä pullistunut sylinterinmuotoinen osa.
Ammattislangissa hajonnut kondensaattori on kukkakaali.
Televisio ei käynnisty enää.
Tuleeko näitä usein? ― Viidestä kymmeneen päivässä.
Kysyntä on niin kovaa, ―
että tilaamme näitä parin tuhannen kappaleen erissä.
Pariisissa riehuu posahtelevien kondensaattoreiden epidemia.
Tämän asiakkaan televisio on kolme vuotta vanha.
Veittekö sen myyjälle? ― Arvio ja korjaus olisi maksanut 200 euroa.
Nettipalstoilla sanotaan, ―
että ne käyttävät tahallaan huonoja kondensaattoreita.
Ostin jo uuden. ― Ostitte uuden television.
Suunniteltua vanhenemista.
Käyttöikää rajoitetaan siten, että ne eivät kestä jännitettä.
Vika on siis tahallinen.
Tässä mennään rimaa hipoen. ― Mitä tarkoitatte?
Turha käyttää suurempia ja kalliimpia osia.
Riittää, että ne kestävät kaksi vuotta.
Jokaisella on sanansa sanottavana, vai mitä, François?
Samsung on suosituin, koska se on halvin.
Se on halvin, koska osat ovat halpoja.
Jätämme tiskille kyselylomakkeen.
Asiakkaat voivat merkitä siihen television merkin, iän ja vian syyn.
Kahden viikon kuluttua palaamme kuulemaan uutisia.
Jonotamme muiden mukana Alex Allal―Rimbaudin puheille.
Asiakkaita riittää.
Alex Allal―Rimbaud.
Lomake on tässä. Kaikki asiakkaat eivät ole kirjoittaneet tietoja.
Tässä on 18 televisiota.
Vika on aina sama. Kondensaattori hajoaa ja se täytyy vaihtaa.
Merkkikin on aina sama.
18 television joukossa on yksi LG. Muut ovat Samsungeja.
Mitkä taulutelevisioista hajoavat useimmin?
Eniten on Samsungia ja LG:tä, jonkin verran Toshibaa.
Kaikkia merkkejä tuodaan, mutta eniten Samsungia.
Niitä tuodaan paljon.
Kaavakkeesta käy ilmi, että hajonneet televisiot ―
ovat keskimäärin kolme ja puoli vuotta vanhoja.
Se ei ole paljon. ― Nykyään kolme ja puoli vuotta on jo aika hyvin.
Onko se hyvä ikä? ― On, sillä kehitys on nopeaa.
Uusien laitteiden pitää olla aina vain litteämpiä.
Sellaiset kuumenevat enemmän, ―
jolloin myös kondensaattorit kuumenevat.
Päivittäin parikymmentä asiakasta tarvitsee uuden kondensaattorin.
Kaikki eivät kuitenkaan tule tänne. Mitä he tekevät televisioilleen?
Ne menevät kierrätykseen.
Jos asiakas lähettää virtalähteen Samsungille, ―
lasku on 380 euroa.
Paljonko te laskutatte? ― 21 euroa.
Tai televisio roskiin. ― Muuten on pakko ostaa uusi.
Jälleenmyyjät sanovat, ettei kannata korjauttaa.
Roskiin vain ja uusi tilalle, mokoman kondensaattorin takia.
Monissa Samsung―televisioissa kondensaattorit eivät kestä.
Vielä emme voi sanoa, että vika on aiheutettu tarkoituksella.
Samsung on markkinajohtaja. Se voi selittää vikailmoitusten runsauden.
Pariisissa havaittu ilmiö toistuu kaikkialla Ranskassa.
Firma on erikoistunut taulutelevisioihin.
Ardèchen departementissa tapaamme Francis Delafoyn.
Hän on perustanut verkoston, ―
johon kuuluu 600 ranskalaista huoltoyritystä.
Francis on kerännyt meille viallisia komponentteja koko maasta ―
ja arkistoinut vikailmoitukset.
Keräsitte verkostoltanne tiedot vioista.
Teille on lähetetty lähinnä kondensaattoreita ―
Samsung― ja LG―televisioista.
Kyse ei ole vain yhdestä televisiomallista, ―
ja vikoja on ollut Bourgesissa, Châtelleraultissa, Poitiersissa, ―
Dunkerquessa, Mulhousessa, Strasbourgissa...
Vika on aina sama. Sitä havaitaan jatkuvasti kaikkialla Ranskassa.
Francis Delafoy laati taulukon keräämistään tiedoista.
Parin suuren merkin televisioissa ei havaittu kondensaattorivikoja.
LG― ja Samsung―televisioiden vioista suurin osa johtuu kondensaattoreista.
Samsungilla osuus on 50 ― 85 prosenttia. Se on paljon.
Kun televisio on päällä, se lämpenee.
Lämpö vaikuttaa kondensaattorin käyttöikään.
Tähän on listattu neljä erilaatuista kondensaattoria.
85 asteen lämmössä malli 1 kestää 2 000 tuntia.
Malli 2 kestää 105 asteen lämpöä 1 000 tuntia.
Malli 3 kestää samassa lämpötilassa 2 000 tuntia ―
ja malli 4 peräti 5 000 tuntia.
Mitä enemmän televisio lämpenee, ―
sitä lyhytikäisempi on kondensaattori.
Jos laite, tässä tapauksessa taulutelevisio, ―
on suljetussa tilassa ―
tai lämpötila joko huoneessa tai television sisällä on korkea ―
eikä laitteessa ole tuuletinta, ―
kondensaattorin elinikä lyhenee, ja laite lakkaa toimimasta.
Jos laite upotetaan seinään ―
tai sijoitetaan lähelle lämpöpatteria, se kuumenee entistä enemmän.
Olennaista on kuitenkin se, ―
mihin valmistaja on sijoittanut kondensaattorit.
Television sisällä on monenlaista komponenttia, ―
ja ruudun takana on kuumat paikat.
Compiègnessä tapaamme Nicolas Patinin.
Nicolas on opettaja ja tutkija, ―
joka hellii kondensaattoreita, jotta ne kestäisivät kauemmin.
Kondensaattori ei ole elektroniikan maratoonareita.
Tässä on virtalähde Samsungin taulutelevisiosta.
Tuossa se lukee.
Asiantuntijan katse havaitsee ongelman heti.
Kondensaattorit on sijoitettu jäähdytysprofiilin viereen.
Siinä komponentit todennäköisesti lämpenevät.
Jos ne olisi sijoitettu kauemmas, ne vanhenisivat hitaammin.
Jäähdytysprofiili on kuvassa näkyvä metalliosa.
Profiili sitoo siihen ruuvattujen diodien tuottamaa lämpöä ―
ja tehostaa jäähtymistä.
Lämmin ilma poistuu profiilin reunoista, ―
myös siltä puolelta, missä kondensaattorit ovat.
Lämpö on kondensaattorien heikkous.
Tarinan opetus on, ―
että joidenkin Samsung―televisioiden kondensaattorit ―
ovat liian lähellä jäähdytysprofiilia.
Kaikki tv―valmistajat tietävät, ―
ettei kondensaattoreita voi sijoittaa mihin tahansa;
ei liian kauas muista komponenteista eikä liian lähelle jäähdytysprofiilia.
Miksi Samsungin kondensaattorit sitten pettävät?
Onko ne kiinnitetty tarkoituksella niin, että ne hajoavat nopeasti?
Tekeekö teidänkin mieli kysyä Samsungilta?
Otetaan yhteys Ranskan Samsungin viestintäjohtajaan.
Florence Catel, tässä Elise Lucet France 2 ―kanavalta.
Haluaisimme haastatella yhtiönne vastuuhenkilöä, ―
esimerkiksi markkinointivastaavaa tai varatoimitusjohtajaa.
Viestintäjohtajan soittoa odotellessa jatkamme tutkimuksia.
Pöydällä on muutamia rikkinäisiä kondensaattoreita, ―
joita olemme keränneet televisiokorjaamoista.
Etsimme niille hinnan. Se on 16 eurosenttiä kappaleelta.
Ne ovat markkinoiden halvimpia.
Eikö Samsung voisi käyttää vähän kalliimpia kondensaattoreita, ―
jotka kestäisivät kauemmin?
Tällaisia kondensaattoreita löytyi.
Tutkija Nicolas Patin todistaa, ―
että saatavilla on kestävämpiä kondensaattoreita, ―
joilla on samat tekniset ominaisuudet.
Nämä toimivat 150 asteessa.
Käyttöikä 105 asteen lämpötilassa on 27 500 tuntia.
27 500 tuntia ―
on viisi kertaa enemmän kuin Samsungin kondensaattorin kesto.
Tämä kondensaattori on vähän kookkaampi.
Halkaisija on 16 millimetriä ja pituus 3 senttimetriä.
Tuon merkin vastaava osa on siis vähän suurempi.
Osa on muutaman millin suurempi ja myös kalliimpi.
Hinta on noin neljä euroa 16 sentin sijaan, ―
mutta käyttöikä on viisinkertainen.
Kestävyyden hinta ei ole kovin suuri.
Onhan ero huomattava, mutta ei kohtuuton.
Jos valmistaja käyttäisi suurempia komponentteja, ―
tuote maksaisi enemmän, ―
mutta ennen kaikkea tuotteita myytäisiin harvemmin.
Valmistajan tavoite ei ole myydä televisioita 20 tai 30 vuoden välein.
Sähkölaitteet suunnitellaan yleensä niin, ―
että käyttöikä on kuluttajan mielestä kohtuullinen ―
ja tyydyttää myös valmistajaa.
Kuvitellaan, että televisiossa on 10 heikkoa kondensaattoria.
Jos ne korvataan suuremmilla ja kestävämmillä, ―
saadaan televisio, joka toimii noin viisi kertaa kauemmin ―
ja maksaa 50 euroa enemmän.
Maksaisiko rouva viisikymppiä ekstraa telkkarista, ―
joka toimisi viisi kertaa nykyistä kauemmin? ― Totta kai.
Ajatteleeko 400 euron Samsung―taulutelevision ostaja, ―
että se hajoaa niin pian?
Atlantin takana Yhdysvalloissa ―
aihe oli tapetilla tv―uutisissa vuonna 2012.
Käynnistyykö televisiosi hitaasti? Jos se on Samsung, et ole yksin.
Samsung myöntää, ―
että miljoonissa sen taulutelevisioissa on vika, ―
joka pimentää laitteen.
Miljoonat Samsung―televisiot menevät rikki.
Uutisissa nähdään meille tuttuja kuvia:
huoltoliikkeet täyttyvät televisioista, ja syyllinen on aina kondensaattori.
Vian voi siis korjata. Ei tarvitse heittää telkkaria pois.
Kondensaattori on sama kuin ranskalaisten televisioissa.
Sama merkki ja samat ominaisuudet.
Yhdysvalloissa kuluttajat järjestäytyivät ―
ja ryhtyivät oikeustoimiin johtavaa tv―valmistajaa Samsungia vastaan.
Ongelmia on niin paljon, ―
että kolmessa osavaltiossa on nostettu ryhmäkanne.
Saamamme tiedon mukaan ―
jopa 7,5 miljoonalle kuluttajalle on myyty viallinen televisio.
7,5 miljoonalla amerikkalaisella on käsissään epäkelpo televisio.
Samsung ehdotti sovittelua:
Se lupasi korvata korjauskuluja 300 dollaria televisiota kohti.
Tuomioistuin hyväksyi ratkaisun.
Samsungin tiedotteen mukaan ongelma koskee vain prosenttia ―
sen Yhdysvalloissa myymistä televisioista.
Lukua on vaikea tarkistaa.
Molemmin puolin Atlanttia kysytään samaa:
Tekikö Samsungin johto tietoisen päätöksen?
Lyhennettiinkö taulutelevisioiden käyttöikää ―
käyttämällä halpoja kondensaattoreita?
Sijoitettiinko osat jäähdytysprofiilien viereen, ―
jotta ne kuumenisivat ja posahtaisivat kukkakaaleiksi?
Vai halusiko Samsung vain minimoida tuotantokustannukset, ―
ilman taka―ajatuksia?
Pikku pajaansa pyörittävällä Alexilla on omat epäilyksensä.
Samsung päätti käyttää halpoja kondensaattoreita.
Se pitää kai paikkansa.
Pitää, mutta firman täytyy pärjätä kilpailussa.
Kun pyritään parhaaseen hinta―laatusuhteeseen, ―
täytyy nipistää kondensaattoreiden hankintahinnasta.
Minusta tuntuu, ―
että Samsung haluaa käyttää kondensaattoreita, ―
jotka kuumenevat ja hajoavat nopeasti, ―
jotta se voisi myydä uusia televisioita usein.
On totta, että meille tuodaan paljon Samsungeja, ―
mutta onko kyseessä valmistusvirhe?
Sellaisia sattuu.
Onko tämä virhe tahallinen? Se on suuri kysymysmerkki.
Onhan kuitenkin niin, että muut valmistajat...
Valmistajien täytyy olla tarkkana.
Jos tulee paljon vikoja, ―
merkki saa huonon maineen.
Monet ystäväni eivät enää osta Samsungia.
Valmistajan ei kannata mennä liian pitkälle.
Ne ottavat tietoisen riskin.
Se on totta, mutta meille on jo tullut Samsungin uusia malleja.
Yhtiö on muuttanut politiikkaansa.
Miten? ― Kondensaattorit on sijoitettu kauemmas jäähdytysprofiileista.
Edistystä sekin. ― Ne kuumenevat vähemmän.
Uusia malleja minä en kuitenkaan pysty korjaamaan.
Niissä on käytetty uudenmallisia kondensaattoreita, ―
joita ei ole myynnissä.
Toisin sanoen te olette ammattimies, ―
mutta ette pysty korjaamaan uusien mallien piirilevyjä.
En voi korjata uusien, entistä litteämpien televisioiden piirilevyjä.
Asiakkaan on siis pakko ostaa uusi.
Vanhat kondensaattorit eivät kestä, mutta ne voi vaihtaa.
Uudet ovat kestävämpiä, ―
mutta muoto on erilainen kuin ennen eikä niitä voi vaihtaa.
Ikäviä sattumia alkaa kasautua.
Haastattelupyynnöstä on jo aikaa.
Ei kun menoksi. ― Uusi yritys.
Olen pahoillani, en voi vastata, mutta jättäkää viesti.
Florence Catel, ―
Elise Lucet France 2 ―kanavalta tässä taas.
Pyytäisin teitä soittamaan siinäkin tapauksessa, ―
että haastattelua ei järjesty.
Ilmeisesti ei järjesty.
Viestintäjohtajan puhelut menevät vastaajaan.
Florence Catel ei ole tavattavissa.
Voitte jättää viestin äänimerkin jälkeen.
Päivää, Elise Lucet täällä taas.
Tiedättekö, onko Florence Catel Pariisissa?
Kyllä hänen pitäisi olla.
Välitän viestinne ja pyydän ottamaan yhteyttä.
Aloimme huolestua toden teolla.
Sieppaushälytys!
Missä on Samsungin viestintäjohtaja Florence Catel?
Onko hän eksynyt Amazonin viidakkoon?
Onko hänet siepattu? Missä hän piileskelee?
Aavikolla vai pohjoisnavalla?
Ainoa elonmerkki oli tekstari:
"Pahoittelen, että vastaukseni viipyi."
"Valitettavasti emme voi myöntää haastattelua. Ystävällisin terveisin."
Ranskassa ei ole tehty yhtään puolueetonta tutkimusta ―
kodinkoneiden käyttöiästä.
Ainoan tutkimuksen on tehnyt GIFAM.
Se julkaisi vuonna 2011 tutkimuksen, ―
jonka mukaan kodinkoneiden käyttöikä ―
ei ole juurikaan laskenut 30 vuodessa.
Jääkaappi ja pesukone, vuosi 1979 tai 2010, ―
käyttöikä kymmenen vuotta.
Puolueettomuuden saatte ratkaista itse:
GIFAM on teollisuusjärjestö, ―
johon kuuluvat Bosch, Brandt, Siemens ja Candy.
...puhdistaa pintaa syvemmältä.
Ai niin, GIFAMiin kuuluvat myös LG ja Samsung ―
ja kaikki muutkin suurten ja pienten kodinkoneiden valmistajat.
Mikseivät valmistajat ole onnistuneet pidentämään laitteiden ikää ―
30 vuodessa?
Kuuluuko, Bruno?
Kysymme GIFAMin johtajalta Bernard Planquelta.
Kirurgiaa tehdään kauko―ohjauksella.
Meillä on uutta teknologiaa, jonka ansiosta voimme puhua ―
ja lähettää sähköpostia maailman ääriin.
Tavallisen jääkaapin elinikä ei kuitenkaan ole pidentynyt.
On yleinen ajatus, että laitteiden täytyisi kestää kauemmin.
Tutkimuksestamme käy kuitenkin ilmi, ―
että laitteiden käyttö on lisääntynyt.
Niitä käytetään paljon useammin.
Se oli ennakoitavissa, ja nykytekniikalla luulisi olevan...
Otetaan esimerkiksi pyykinpesukone.
25 prosenttia kotitalouksista pesee pyykkiä päivittäin.
Kyselyn mukaan pesukoneen käyttö on lisääntynyt 8 prosenttia.
Se ei ole paljon.
Jääkaappia käytetään 11 prosenttia enemmän.
Toisin kuin sanoitte, käytön lisääntyminen ei selitä sitä, ―
etteivät laitteet kestä kauemmin.
Ihmiset ovat siis ilmoittaneet, että 8 prosenttia...
Saanko vilkaista? ― Olkaa hyvä. Tämähän on peräisin teiltä.
Tässä puhutaan kuluttajien arvioista.
Monet...
Käyn luvut läpi.
Niiden pitäisi olla tuttuja. Te teetitte tutkimuksen.
Jääkaappia käytetään enemmän kuin 15 vuotta sitten.
Katsotaan kokonaisuutta.
Vain pieni osa talouksista arvioi käytön lisääntyneen.
8, 11 ja 8 prosenttia.
Pakastin 17 prosenttia, astianpesukone 15 prosenttia...
Väitteenne on hataralla pohjalla.
Sanoitte, että laitteet eivät kestä, koska niitä käytetään enemmän.
Tutkimus osoittaa, että näin ei ole asia.
Se on yksi osatekijä.
Mikäli oikein ymmärsin, ―
mielestänne laitteiden tulisi kestää kauemmin uuden teknologian takia.
Uuden teknologian ansiosta.
Tutkimuksemme osoitti, että noin 75 prosenttia kuluttajista ―
on tyytyväisiä kodinkoneiden elinikään.
75 prosenttia on tyytyväisiä, mutta lukua ei löydy tutkimuksesta.
On toinenkin ongelma. Tutkimuksen toteutti firma nimeltä TNS Sofres.
Se perusti työnsä kyselyyn, ―
jonka se itse oli tehnyt vuonna 1977 ja julkaissut vuonna 1979.
Silloinkin tilaaja oli GIFAM.
Vuoden 2010 tutkimuksen vertailukohta ―
oli tämä vanha tutkimus.
Vertailun perusteella GIFAM toteaa, ―
ettei laitteiden käyttöikä ole laskenut.
Valitettavasti vanha tutkimus on kadonnut jäljettömiin.
GIFAMin vanhasta julkaisusta löytyi vain pieni katkelma tutkimuksesta.
Kuinka uskottava siis on uusi tutkimus, ―
jota siteerattiin lehdissä ja joka toteaa laitteet luotettaviksi?
Sehän perustuu tutkimukseen, jota ei voi tarkistaa, koska se on kadonnut.
Jopa TNS Sofres turvautui pieneen pränttiin.
"Käytössä oli vain osa vuoden 1979 tutkimuksen tuloksista, ―
joten ei voida päätellä, onko ero merkityksellinen."
Kun verrataan, tarvitaan vertailukohde.
Yritimme saada käsiimme vuoden 1977 tutkimuksen.
Valitettavasti minulla ei ole sitä.
Siitä on 30 vuotta...
Käytätte vertailussa tutkimusta, jota teillä ei ole.
Meillä on tulokset, ja Sofres on vahvistanut ne.
Kaikki perustuu kolmeen rivinpätkään.
Muuta ei ole jäljellä vuoden 1977 tutkimuksesta.
Teettämämme tutkimus mittaa kodinkoneiden kestoa vuonna 2012.
Vertaatte vuoden 1977 tuloksiin. Minä näytän.
Anteeksi, olen kuin mikäkin Columbo papereideni kanssa, ―
mutta en ole asioista perillä yhtä hyvin kuin te.
Kas tässä.
Tässä on käyttöikä vuonna 1979 ja tässä vuonna 2010. Sama täällä.
Täytyyhän olla olemassa lähde. ― Se on se aikaisempi tutkimus.
Sitä ei ole olemassa. Sanoitte, ettei teillä ole sitä.
Meillä on tulokset. Teetimme tutkimuksen.
Minulla ei ole tallella kyselylomakkeita.
Se tapahtui 32 vuotta sitten, ennen minun aikaani.
Älkää syyttäkö minua. ― En tietenkään.
Aikaisempaa tutkimusta ei kuitenkaan ole olemassa, vai onko?
Kyllä se on olemassa.
Emme me keksi tutkimuksia toisia tutkimuksia varten.
Vaihdetaan aihetta. ― Minulle ei puhuttu mitään tällaisesta.
Yritämme saada vastauksia.
Tällaisesta ei ollut puhe. Jos olisin tiennyt, en olisi tullut.
Olen hyvin närkästynyt. ― Odottakaa.
Tutkimme kodinkoneiden käyttöikää. Tietysti halusimme puhua teille.
Haluan kaikki kysymykset etukäteen. ― Emme toimi niin.
Ei edes presidentti tai pääministeri saa kysymyksiä etukäteen.
Älkää ottako henkilökohtaisesti.
Valitan, minulle riitti.
Halusimme antaa teille puheenvuoron.
Kas näin lyhennetään haastattelun kestoa.
Jos GIFAM löytää vuoden 1979 tutkimuksen, ―
saamme tietää, voiko vuoden 2011 tutkimukseen luottaa.
Heikkoja ja lyhytikäisiä komponentteja, ―
kiusallisia paljastuksia tietokoneen käyttöiästä, ―
puutetta luotettavista tilastoista...
Enemmän tai vähemmän suunniteltu vanheneminen ilmenee monin tavoin.
Viime vuosien nouseva trendi ovat laitteet, ―
joita on vaikea tai mahdoton korjata.
Suuri tuotemerkki haluaa päästä eroon kilpailusta ―
ja saada määräävän markkina―aseman.
Miten se tehdään? Ensinnäkin tehdään tuotteita, ―
jotka eivät sovi yhteen kilpailijan tuotteiden kanssa.
Näin tekee Apple. Toiseksi tehdään tuotteita, joita ei voi korjata.
Kuluttajan on pakko ostaa uusi.
Tämä on yksi keino luoda tuotteelle arvoa.
Siihen pystyvät vain suuret merkit, ―
sillä se edellyttää hallitsevaa markkina―asemaa.
Nykytalouden oppitunti:
Tehdään korjauskelvoton esine, jota kaikki käyttävät.
Vempain, josta on vuosikymmenessä tullut elinehto.
Mitä teillä on kädessänne? Matkapuhelin.
Sen suunniteltu vanheneminen kulminoituu akkuun.
Apple, maailman trendikkäin yritys, ―
keksi panna laitteisiin sisäänrakennetun akun.
Ennen myyttistä iPhonea Apple testasi käytäntöä iPodissa, ―
vuonna 2001 lanseeratussa mp3―soittimessa.
Newyorkilainen taiteilija Casey Neistat havaitsi, ―
että hänen iPodinsa akku loppui puolentoista vuoden käytön jälkeen ―
eikä sitä voinut vaihtaa.
Hän kuvasi videon, jonka tuhannet ovat nähneet internetissä.
"iPodin likainen salaisuus"
Casey kosti kirjoittamalla Manhattanin seinille:
"iPodin akkua ei voi vaihtaa, ja se kestää vain 18 kuukautta."
Ryhmä amerikkalaisia kuluttajia nosti ryhmäkanteen.
Tänään aiheenamme iPodin akut.
Yli 12 000 kuluttajaa nosti ryhmäkanteen Applea vastaan.
Heidän mielestään akut ovat kelvottomia.
Akun kesto ei ole riittävä, ja uusiminen on liian kallista.
Apple jakoi 15 miljoonan dollarin arvosta etuseteleitä ―
ja vaihtoi yli miljoonan valittajan akut.
Kaikki olivat tyytyväisiä.
Kunnes kaikki alkoi alusta.
iPhone lanseerattiin vuonna 2007 suoranaisen hysterian vallitessa.
Puhelin ja internet samassa laitteessa, ―
ja laitteen nimi oli iPhone.
Tässäkin ihmelaitteessa on akku, jota kuluttaja ei voi itse vaihtaa.
Apple uusi rikoksensa.
Tämä asianajaja oli ensimmäinen, joka paljasti yhtiön metkut.
Harvey Rosenfield sohaisi ampiaispesään ―
ja hyökkäsi kirjeitse Applen johtajaa Steve Jobsia vastaan.
"Vaadimme teitä ilmoittamaan akun hintaa ―
ja vaihtamista koskevat tiedot, ―
jotta ostajia ei johdettaisi harhaan."
Edustaessani kuluttajia hämmästelen usein, mitä kaikkea he sietävät.
Apple ei koskaan vastannut Rosenfieldille ―
eikä liioin toimittajille, joita askarrutti sama kysymys:
Miksei iPhonen akkua voi vaihtaa?
Saimme käsiimme Applen sisäisiä sähköpostiviestejä, ―
joissa todetaan hymiön kera, ettei kysymyksiin aiota vastata.
No comment.
Kaksi asianajajaa vastasi Applen vaikenemiseen haasteella.
Tuttuun tapaansa yhtiö vältti oikeudenkäynnin ―
kutsumalla kantajat neuvottelupöytään.
Maksoivatko Apple ja teleoperaattori AT&T kantajille?
Apple ja AT&T sopivat riidan.
Muuta en voi sanoa. Asia käsiteltiin luottamuksellisena.
Useimmiten sopiminen kai tarkoittaa maksamista. ― Pitää paikkansa.
Klassinen ratkaisu.
Yritys välttää oikeudenkäynnin maksamalla suoraan kantajille.
Menetelmä ei aina toimi.
Sitä ei hyväksynyt MJ, Applen entinen työntekijä.
MJ koulutti myyjiä Applen myymälöihin.
Nykyään hän paljastaa entisen työnantajansa toimintatapoja.
Etkö viihtynyt Applella? ― Viihdyin siellä pitkään.
Sitten aloin kysellä ja vaatia vastauksia.
Esitin kysymyksiä johtajille ja myymälöiden päälliköille.
Pian tajusin, että vastauksia ei ollut luvassa.
Keskustelu kiersi kehää.
Minä sanoin: "On hölmöä, ettei akkuja voi vaihtaa."
He sanoivat: "No jaa", ja toistivat aina vain samoja asioita.
Kuin olisin puhunut seinälle.
Nyt MJ työskentelee pikkufirmassa, jossa hän viihtyy paremmin.
Firman nimi on iFixit, "minä korjaan sen".
Työntekijät iloisia kiusanhenkiä.
Heidän manifestinsa on, että kaiken voi korjata itse.
Firman liikemerkki on nyrkki ja jakoavain.
Verkkosivuillaan iFixit jakaa ilmaiseksi korjausoppaita ―
ja myy työkaluja sekä varaosia.
Niiden myynnistä firma saa tulonsa.
iFixitin porukka avaa laitteet, katsoo niiden sisuksiin ―
ja valokuvaa ne joka suunnasta.
iFixitin opas näyttää, ―
miten vaihdetaan ensimmäisen iPhone―mallin akku.
Operaatio ei ole helppo.
Typerästi suunniteltu.
MJ ja hänen pomonsa Kyle Wiens havainnollistavat asiaa.
En olisi ikinä uskonut, ―
että voisin kaivata vanhaa Blackberry―puhelintani.
Akku oli helppo irrottaa.
Mukaan saattoi ottaa kolmekin vara―akkua.
Sain vihdoin irrotettua osan, jossa antennit ovat.
Voisi luulla, että loppu sujuu helposti, enää pari ruuvia.
Nyt täytyy saada kuori auki. Se on puolen tunnin työ.
Vihdoin päästään käsiksi akkuun.
Tässä on akku. Liitokset on juotettu.
Jos haluaa vaihtaa akun, täytyy...
...opetella juottamaan ja hankkia välineet.
Seuraavan iPhone ―mallin akkua ei ole juotettu kiinni.
Se on liimattu kuoreen. Vaihtaminen on työn takana.
iPhonen 4S―mallissa akku on ruuvattu laitteen sisään.
Laite ei vieläkään aukea, joten akkua ei voi vaihtaa itse.
Kyle tietää, miksei akkuja voi vaihtaa.
Laitteen sisällä tikittää aikapommi, ―
sillä siihen on kiinteästi asennettu kuluva osa.
Apple haluaa myydä paljon iPhoneja, ―
joten niistä tehdään lyhytikäisiä.
Joukko kolmekymppisiä varvastossuissaan ―
panee kampoihin maailman johtavalle tietotekniikkajätille.
Jakoavaimet ja meisselit aseenaan ―
he haastavat elektroniikka―alan historian suurimman rahasammon.
Jokaisen uuden iPhonen akku ―
on suljettu puhelimen sisuksiin uudella tavalla.
Kerta toisensa jälkeen iFixit ottaa asiasta selvän.
Olen MJ iFixit―firmasta.
Kerron teille, miten Apple sabotoi iPhone―puhelimiamme.
Vuonna 2011 MJ nosti haloon iFixitin verkkosivulla.
iPhone 4 ―puhelimiaan Applen liikkeissä korjauttaneet ihmiset ―
ovat huomanneet, että ruuvit on vaihdettu Applen omiin ruuveihin.
Ihmiset eivät pääse puhelimiensa sisuksiin.
Bloggarit ja toimittajat ―
puhuvat näistä erikoisruuveista Security―Torx ―ruuveina.
Minä en kestä!
Apple vaihtoi ruuvit kaikessa hiljaisuudessa.
Oikealla näkyy uusi pentalobe―ruuvi, ―
vasemmalla vanha ruuvi.
Puhelinta ei saanut enää auki, mutta iFixit ei lannistunut.
Tässä uusi tuotteemme, josta olen aivan innoissani:
iPhonen vapautuspakkaus.
iPhonen avausvälineistö maksaa seitsemän euroa.
Se sisältää pentalobe―ruuviavaimen, ―
kaksi tavallista ruuvia sekä tavallisen ruuviavaimen.
MJ on ylpeä iFixitin salaisesta aseesta, ―
mutta entiset työkaverit Applella eivät ilahtuneet videosta.
He sanoivat minua petturiksi, ―
ihan kuin olisin pettänyt isänmaani.
Se oli huvittavaa.
He jauhoivat aina vain sitä samaa.
Ruuvien tarkoitus on estää ihmisiä vahingoittamasta puhelimiaan.
Uskomatonta!
Hyökkäys Applea vastaan oli petos ja pyhäinhäväistys.
Kuten varmasti huomasitte, ―
iFixitissä kaikilla on Mac―tietokoneet ja muita Applen laitteita.
Eikö se ole ristiriitaista?
Rakastan Applea. Me kaikki käytämme sen laitteita.
Apple on tehnyt paljon laitteita, jotka voi korjata.
Se on kannatettavaa.
Olemme kuitenkin nähneet, että mitä vaikeampaa korjaaminen on, ―
sitä vähemmän korjataan ja sitä lyhyempi on laitteiden käyttöikä.
Haluamme kääntää kehityksen suunnan.
Suunnan muutos suojelee ympäristöä.
Tämä on tuttua asiaa. Jätteen määrää täytyy vähentää.
Se on MJ:n, Kylen ja koko iFixitin porukan perimmäinen motivaatio.
Tietokoneita, näyttöjä, kaikenmerkkisiä kovalevyjä, ―
kaikki heitetty roskiin.
Kyle kuvasi tämän videon Ghanassa.
Ilmeisesti Applella ei ole tähän mitään uutta sanottavaa.
iPhonen hankkijoiden oletetaan tietävän, mitä he ostavat.
Applen verkkosivuilta saa tosin etsiä pitkään ―
ennen kuin löytyy pienellä painettu teksti.
Akun optimaalinen käyttöikä on 400 lataussykliä.
Akun vaihtoa koskeva tieto on kolmen lisäklikkauksen takana.
Vaihto maksaa 75 euroa. Kova hinta on maksettava, ―
jos ei tiedä, että iFixit myy uusia akkuja 20 euron hintaan.
Ja jos kärsivällisyys ei riitä iPhonen avaamiseen, ―
täytyy marssia Applen myymälään.
Myyjien vastaukset eivät yllätä.
Kuvasimme piilokameralla San Franciscon Apple Storessa.
iPhone 4 ja kahden vuoden liittymä maksaa 99 dollaria.
Akun uusiminen maksaa 79 dollaria. 20 dollaria lisää ja saat iPhone 4:n.
Mitä kannattaisi tehdä?
Minä maksaisin kaksikymppiä lisää ja ostaisin iPhone 4:n.
Kun akku loppuu, osta uusi puhelin.
Kymmenen vuotta sitten olisit huutanut ääneen, ―
nyt pidät käytäntöä normaalina.
Tämä onnellinen kuluttaja maksoi juuri 500 dollaria uudesta iPadista.
Hänellä oli edellinen malli, mutta näyttö hajosi 5 kuukauden kuluttua.
Etkö harkinnut näytön korjauttamista?
Se olisi maksanut 250 dollaria, joten...
Maksaako näytön vaihtaminen 250 dollaria?
Parempi ostaa uusi kuin korjauttaa vanha.
Korjauttamisen ja uuden tuotteen hintaa ―
on Ranskassa vertaillut ympäristö― ja energiavirasto ADEME.
Tutkimuksen mukaan kuluttaja maksaa korjauksen, ―
mikäli se maksaa alle kolmanneksen uuden tuotteen hinnasta.
"Kun kynnys ei ylity, tuote korjautetaan poikkeuksetta."
"Jos korjaus maksaa 33 ― 50 prosenttia uuden hinnasta, ―
10 prosenttia kuluttajista korjauttaa tuotteen."
"Kun 50 prosenttia ylittyy, korjauttaminen on harvinaista."
Apple on epäilemättä tietoinen asiasta, ―
etenkin kun amerikkalainen kuluttajajärjestö on tutkinut, ―
että akun heikkeneminen ―
on yleisimpiä teknisiä syitä vaihtaa puhelinta.
Kirottu akku on Applen tuotteiden suunnitellun vanhenemisen ydin.
Yhdysvalloissa puhelinta vaihdetaan joka toinen vuosi, ―
lähes 22 kuukauden välein.
Ranskassa sykli on vähän yli 30 kuukautta.
Nyt täytyy jo soittaa Ranskan Appleen.
Yhtiön tiedottaja ei anna meille toivoa.
Onko vastausta kuulunut?
Haastattelua ei järjesty. Niin arvelinkin.
Sanottiinko syytä? ― Meillä ei saa kuvata.
Eikö koskaan?
Eikö yhtiö anna koskaan haastatteluja tiedotusvälineille? ― Ei.
Applen tiedottajalla on helppo työ.
Riittää, kun osaa sanoa ei.
Kokeilimme onneamme Applen päämajassa lähellä San Franciscoa ―
Piilaakson pikkukylässä nimeltä Cupertino.
Näyttää ehkä siltä, että Apple on meille pakkoajatus, ―
mutta haluamme vastauksia emmekä ole ainoita.
Raging Grannies, raivoavat mummot, on kansainvälinen aktivistiryhmä.
Se on vastustanut ydinvoimaa ja Irakin sotaa, ―
ja nyt mummot puraisevat omenaa.
Paljonko vanheneminen maksaa?
Päivitykset, uutuudet sun muut.
Mitä maksaa, kun tuotetuki puuttuu?
Näin maailma pelastu ei.
Apple, turha yrittää! Ahneutesi tiedetään!
Firma ajattelee vain voittoa.
Suunniteltu vanheneminen tietää sille lisää rahaa.
Sitä ne haluavat.
Raivoavat mummot osoittavat mieltään kerran kuussa ―
Applen päämajan lähistöllä sijaitsevan Apple Storen edessä.
Väliaikaohjelma antoi meille voimia.
Kolmen kuukauden puhelut ja haastattelupyynnöt ―
eivät ole tuottaneet tulosta.
Tämä firma on tietokoneissa, puhelimissa, uutisissa ja pörssissä, ―
mutta kun olisi kysyttävää, ketään ei näy.
Menimme Infinite Loop ―kadulle Applen päämajan eteen ―
ja lähestyimme työntekijöitä.
Tiedätkö, miksei iPhonen akkua voi vaihtaa? ― Ei aavistustakaan.
Oletko töissä täällä? ― Valitan, en saa puhua näistä asioista.
Oletko töissä Applella? ― Olen.
Tiedätkö, miksei iPhonen akkua ei voi vaihtaa? ― En tiedä.
Etkö työskentele iPhonen parissa? ― En voi vastata.
Kun lähestyimme pääovea, meidät pysäytettiin.
Nainen on tiedottaja, ja korsto takavasemmalla on turvamies.
Alueella ei saa kuvata.
Teidän täytyy sammuttaa kamera, mutta kertokaa, miten voin auttaa.
Nimeni on Anna Salzberg. ― Sammuttakaa kamera.
Meillä olisi kysyttävää iPhonesta, etenkin akusta, jota ei voi vaihtaa.
Voin antaa teille Euroopan PR―osaston sähköpostiosoitteet.
He ohjaavat tiedustelunne eteenpäin.
Haastattelua ei valitettavasti järjesty tälle päivälle.
Varmaankin tiedätte, että annamme harvoin haastatteluja.
Miksette vastanneet sähköpostiini? Ettekö halua vastata kysymykseen?
Valitan, en tiedä, mitä tapahtui...
Jos teillä ei ole sovittua tapaamista...
Soittakaa jollekulle. Saatte lainata puhelintani.
Täytyy edetä normaalin käytännön mukaan. ― Minä yritin.
Näin jatkettiin jonkin aikaa.
En ymmärrä, miksi akkua ei voi...
Kuultiin jo, ei tarvitse toistaa. ― Meni perille.
Minä kerron, miten nyt toimitaan.
Anteeksi, oletko töissä täällä?
Haluaisin tietää, miksei akkua voi vaihtaa.
Haluaisimme vastauksen.
Ette voi haastatella työntekijöitä. He eivät edusta firmaa.
Se ei käy päinsä. Olette yhtiön alueella.
Mitä minun pitäisi tehdä? ― Minähän selitin.
Nyt teidän täytyy poistua. ― Huono homma.
Turha vaiva. Tiedottaja oli liukas kuin kosketusnäyttö.
Meitä pyydettiin kohteliaasti poistumaan.
Siri on sovellus, jota ilman et ole yhtään mitään vaan täysin out.
Käytä Siriä, ja olet voittaja, kaunis, komea, lihaksikas.
Saat perheen ja oikean työpaikan. Olet vihdoin onnellinen.
Siri antaa voiman tunteen. Puhelin tottelee ääntäsi.
Otanko sateenvarjon mukaan? ― Ennuste ei lupaa sadetta illaksi.
iPhonen 4S―mallin mainokset ―
ylistävät uutta toimintoa, joka on vain tässä puhelimessa.
Siri on Applen tärkein myyntivaltti, ―
mutta vanhassa puhelimessa se ei toimi.
Ehkä juuri siksi iPhone 4S:n myynti murskasi kaikki ennätykset.
Ensimmäisinä kolmena päivänä niitä myytiin neljä miljoonaa, ―
kaksi kertaa enemmän kuin vuotta aikaisemmin lanseerattua iPhonea.
Jotkut ottivat uutuuden haasteena, esimerkiksi Kanadassa.
Ryan on piraattipiirien tuntema maineikas hakkeri.
Hän onnistui asentamaan Sirin iPadiinsa.
Montako kaloria on bagelissa?
Ehkä tämä vastaa kysymykseesi.
Ryan asensi Sirin myös vanhaan iPhone 4 ―puhelimeensa.
Soita kotiin.
Soitan kotiin.
Applen mukaan Siri toimii vain iPhone 4S ―puhelimissa.
Siri oli kuitenkin olemassa jo iPhonen malleissa 3GS ja 4.
Eräänä päivänä Applelta vain tuli viesti:
"Uusi entistä fiksumpi ja paremman näköinen Siri ―
odottaa sinua iPhone 4S ―puhelimessa."
Tosin puhelimen malli ei juurikaan vaikuta Sirin toimintaan.
Puheentunnistus tapahtuu palvelimella, ―
ei puhelimessa.
Puhelin vastaanottaa dataa mikrofonista, ―
kokoaa ja lataa sen.
Työ tapahtuu toisaalla.
Tämä on MacBook Air vuodelta 2011.
iPad ja iPad 2, ensimmäinen iPhone, iPhone 3GS...
Sébastien Page pitää Applen tuotteista.
Kaliforniaan asettunut ranskalainen perusti blogin, ―
joka on omistettu Applelle ja iPhonelle.
Kiillotan ne säännöllisesti.
Puhelimet ovat alttarilla.
Pyynnöstämme Sébastien testaa Sirin vastausnopeutta.
Vasemmalla piraatti―Siri iPhone 4 ―puhelimessa, oikealla iPhone 4S.
Mikä on päivän sää?
Tässä maanantain sääennuste.
Lähetä viesti vaimolleni. Sano, että tämä on testi.
Tässä viestisi Tinalle. Haluatko lähettää sen?
Haluan.
Lähetän viestin.
Ero on vain yhdestä kahteen sekuntia.
Siri toimii lähes yhtä hyvin molemmissa malleissa.
Apple voisi siis toimia toisinkin.
Onhan se vähän ikävä myyntikikka.
Toisaalta Apple on yritys, joka on vastuussa osakkailleen.
Sen täytyy tuottaa voittoa, joten kaikki keinot ovat sallittuja.
Suuressa talossa lähellä Chicagoa... ― Sirillä on huumorintajua.
...muuan mies leikkii Sirin kanssa. ― Siri, kerro vitsi.
Dag Kittlaus on yksi Sirin kehittäjistä.
Dag, en tiedä yhtään hyvää vitsiä.
Anna kuulua, Siri. Kerro vitsi.
Kaksi iPhonea meni baariin... Unohdin lopun.
Siri tuotti Kittlausille miljoonia, kun Apple osti sovelluksen.
Mitä sinulla on ylläsi?
Miksi kaikki kysyvät samaa?
Omena söi Sirin. Apple osti yrityksen työntekijöineen vuonna 2010.
Dag jatkoi Applen leivissä puolitoista vuotta ja erosi sitten.
Vastaako Dag kaikkiin kysymyksiini?
En pysty antamaan tietoja reiteistä, liikenteestä tai kartoista.
Nyt meni pieleen, Siri.
Haastatteluilmapiiri saattaa kiristyä.
Kysymme, miksei Siriä saa kaikkiin iPhonen malleihin.
Kysykää Applelta, miksi he päättivät niin.
Sinä olit firmassa silloin.
En voi puhua päätöksistä, joita tehtiin, kun olin Applella.
Mikset? ― Minulla on vaitiolovelvollisuus.
Siri toimii myös Applen vanhoissa puhelimissa ja jopa iPadissa.
Se toimii oikein hyvin.
Se ei toimi yhtä hyvin kuin uudessa puhelimessa.
Yhden sekunnin viive ei merkitse mitään.
Seuraava kysymys.
Kysytään uudestaan. Ehkei hän pääse pakoon.
Ihmisiä painostetaan ostamaan uusi puhelin.
Se on totta.
Tehtiinkö se tarkoituksella, jotta ihmiset ostaisivat uusia puhelimia?
Monet yhtiöt lisäävät uusiin laitteisiin uusia ominaisuuksia.
Se on aivan normaalia. Tämä taisi olla tässä.
Siri vastaa moniin kysymyksiin, mutta ei kaikkein tärkeimpiin.
Voimmeko kuvitella maailman, ―
jossa tuotteiden lyhytikäisyys ei olisi sääntö vaan poikkeus?
Hölmö ehdotus:
Mitä jos valmistajat merkitsisivät käyttöiän tuote―etikettiin?
Pidentäisikö se tavaroiden elinkaarta?
Voisiko laitteita korjauttaa menemättä vararikkoon ―
ja säästää siten ympäristöä?
Täytyykö meidän villiintyä jokaisesta teknisestä innovaatiosta?
Voisimmeko mitenkään hillitä ostohysteriaamme?
Kehittääkö joku parhaillaan sovellusta, ―
joka vastaisi näihin kysymyksiin?